INSPIRERAD AV VERKLIGA HÄNDELSER
TILLSTÅND FÖR EXPERIMENTELL BEHANDLING
OXFORD UNIVERSITET
Vad är det övernaturliga? Någon?
-Typ spöken, andar eller djävlar. -Det är exempel.
Handlingar eller händelser vi inte kan förklara vetenskapligt.
Bra. Före modern medicin trodde folk att sjukdom orsakades av onda andar.
Räck upp handen den som vid sjukdom hellre träffar en präst än en läkare.
Vem här tror på Gud? Himlen? Helvetet?
Apokalypsen?
Spöken?
Så ingen här tror på spöken? Intressant.
David Q. En av mina första patienter.
Han var en helt normal 12-årig pojke. En dag ändrades det totalt.
Vem ritar du, David?
-Det vet du. -Säg det igen, för kameran.
Herr Gregor.
Mannen som får saker att ske.
Om man kunde bevisa att det övernaturliga är en yttring-
-av något som redan finns i sinnet?
-Det ni gör är omoraliskt. -Förrädare.
-Hur vågar du göra så mot henne? -Du gick själv.
Ta det inte personligt.
Vetenskapsmannen måste presentera bevis.
Så var ska vi börja? Med individen.
Om vi kan bota en patient, kan vi bota hela mänskligheten.
-Du anar inte... -Man får inte ha sin egen åsikt.
Kan du hålla den åt mig, Harry? Och den här?
Phillip, du är alltid välkommen tillbaka.
Låt oss prata lite. Vi ses i huset.
Budgeten är inte så stor. Alla arbetar för vetenskapens skull.
Ditt jobb blir att dokumentera experimentets varenda steg.
Jag hoppas du inte är rädd av dig.
Kan du tala?
-Ja, självklart. -Berätta om dig själv, Brian.
Det är inte mycket att berätta. Jag gillar kameror.
-Det ligger väl i min natur. -Att vara nyfiken?
Att filma.
-Men vad brinner du för? -Brinner för?
Vad är det för story du letar efter med din kamera?
Det vet jag inte. Allt.
Är du troende?
Mamma är religiös.
Pappa är bankman. Banktjänsteman.
Pappa arbetar i stan. Mamma är hemma.
Undviker du min fråga för att du inte vill tala om dig själv-
-eller för att du verkligen är förvirrad?
Jag antar att jag inte vet vad jag tror på.
Det är ganska förståeligt. Brian...
Välkommen till experimentet. Du är vår officiella krönikör.
Jag jobbar på AV-avdelningen.
-Men du är väl studerande här? -Nej. Jag skulle aldrig komma in här.
Hur blev du inblandad i experimentet?
Jag anmälde mig frivilligt. Som försöksperson.
Professor Coupland, eller Joseph, om du vill-
-tyckte att jag var helt fel typ.
Inte tillräckligt plågad, uppenbart.
Han hade redan en som var helt psykotisk.
- Jag ser nån. -Bra, Jane, vem ser du?
Känner du igen personen?
Jag vet inte. Jag är inte säker.
Det är en flicka.
Jag ser en liten flicka.
Nej.
Det är kanske en docka.
- Något är fel. -Det är okej. Du är i säkerhet.
Hon heter Evey. Jag gillar henne inte.
Heter dockan Evey?
Jag behöver sova.
Lugna ner er! Det är bara rören.
Galet kul, va?
Gå upp, du.
SÖMN - FEBERKURVA
Det är för hennes egen säkerhets skull. Och för vår.
-Vad är det med henne? -Hon är självmordsbenägen.
Hon minns inte sitt förflutna.
Fosterbarn. Hon blev övergiven. Hon flyttades från hem till hem.
Familjerna behöll henne en tid, men sen...
Ja, du vet, saker hände.
Möbler flyttade runt. Saker började brinna.
Myndigheterna var övertygade om att hon var besatt.
Lyckligtvis hittade Joseph henne.
Han uteslöt schizofreni, den vanliga...
Så gjordes en EEG-undersökning. Det var helt vanvettiga frekvenser.
Det var därför han valde henne. Han tog henne från dårhuset.
Välkommen till experimentet, Brian.
Se henne inte i ögonen. Säg ingenting till henne.
Experimentet får inte förvanskas av influenser utifrån.
Jag förstår.
Vad är det?
Trodde du att mitt huvud skulle rotera?
Förlåt om jag störde.
Det kommer och går. Det jag har inombords.
Sluta stirra på mina handleder.
Förlåt.
Jag har lovet Joseph att inte försöka igen.
Att ge honom lite tid.
-Finns det tid än? -Ja, självklart.
Kan han bota mig?
Det är jag säker på att han kan.
Jag vill bara bli bättre.
Säg till Joseph att jag är beredd.
Be honom låta mig sova.
Jag ber dig.
Och Brian.
Tack.
Har du sett ett spöke?
-Hon visste vad jag heter. -Hon har nog hört oss prata om dig.
Hon är inte dum.
Hon bad mig säga att...
Hon behöver sömn och att hon är beredd.
Utmärkt. Det är ett gott tecken.
Jag vet inte om jag klarar det här.
Om du tror att du är rädd, tänk dig hur hon måste känna sig.
För övrigt, är du inte åtminstone lite fascinerad?
Du där. Är han hemma?
Är han i huset? Jag blir tokig om det där oljudet inte upphör.
Vad exakt går det hela ut på?
Minns! "Om vi kan bota en patient, kan vi bota hela mänskligheten."
Jane Harper är den patienten.
Kan vi få försökspersonen att visa negativ energi-
-som telekinetisk aktivitet-
-så kan vi samla in energin och föra bort den.
Som att ta bort en cancertumör.
Vi kan bota sinnessjukdomar för evigt.
-Är du skeptiker, Brian? -Förlåt?
Tror du inte på att vi kan bota Harper?
Vi kan inte ha folk som inte tror på saken här i huset.
Det ger destruktiv energi-
-i ett konstruktivt rum.
Inte nu igen. - Harry, kan du stänga av musiken däruppe?
Tack och lycka till. Jag beklagar. Det kommer inte att hända igen.
Bara klappa.
Hej, Jane. Vi har nåt till dig.
Du kan lägga alla dina elaka tankar och din negativa energi i dockan.
Så blir du av med dem för gott.
Evey ser inte ut såhär.
-Hon är helt fel. -Kan du inte beskriva henne för mig?
Den här dockan är död. Inombords.
Det var vad mina föräldrar brukade säga om mina ögon.
De var inte mina riktiga föräldrar.
Varje ny familj satt och pratade med mig och det var så trevligt.
Men jag visste att snart skulle de också hata mig.
Det måste ha varit mycket smärtsamt för dig.
Jag skrämde dem. Allesammans.
Du är inte besatt, Jane. Du är bara inte frisk.
Jag vill bara sova.
För evigt.
Oroar ni er inte för att Jane Harper ska begå självmord?
Det är därför vi bevakar henne och ger henne mediciner.
Varför arbetar du med detta experiment, Harry?
Jag? Vetenskaplig strävan.
Utrustningen vi har är den allra senaste. Drömmen för en ingenjör.
Hjälp mig!
95/70.
Hur blev du inblandad i detta?
Jag arbetade från början med abnormpsykologi-
-som, sin skrämmande titel till trots-
-bara är studier av onormalt beteende.
Man träffar charlataner och bedragare och jag avslöjade dem alla.
Så var det David Q. - Släck, Harry.
Var är du, herr Gregor?
Jag tror att David använde rollfiguren herr Gregor-
-för att förklara all telekinetisk förödelse hans sinne orsakade.
På samma sätt som Jane har skapat Evey i sitt sinne.
Exakt.
Varför gör herr Gregor såna här saker, David?
Det vet jag inte. Mamma säger att han är ond.
Vad tror du att han är?
- Han är elak och det är jag också! -Herr Gregor existerar inte.
Ditt sinne skapar honom. Jag kan hjälpa dig att bli av med honom.
Få ut honom!
Herr Gregor var en rollfigur i en godnattsaga hans pappa berättade.
-Föräldrarna måste ha skuldkänslor. -Vad hände med David Q?
Med min hjälp blev han bättre.
Men hans religiösa mor stoppade behandlingen.
Vi förlorade kontakten. Jag har hört att han lever relativt normalt.
Goddag, Joseph.
Mina herrar.
Varför får jag en känsla av att det här blir obehagligt?
Vi måste flytta Jane.
-Va? -Varför?
De har dragit in bidraget till experimentet. Jävla fegisar!
De är hur som helst redan döda.
Krissi och Harry. Ni kan lämna experimentet eller stanna kvar.
Oavsett vad ni väljer förstår jag er.
Vi stannar hos dig, Joseph.
Hela vägen.
Kameraman, jag är inte förmögen. Jag har inte mycket över till film.
Jag använder billigare film. Jag börjar bli lite fascinerad.
Det låter bra. Kom, nu packar vi.
Gillar du det?
Om jag kommer må bättre här.
Låt oss...
Filma oss alla tillsammans.
Okej. Ska vi gå in, då?
Jag hjälper dig.
Försiktigt.
EMF-scanner. Det är en i varje hörn och en står på bordet. Fem totalt.
De uppfattar små ändringar i elektromagnetiska fält.
Jag lånade dem från skolans ingenjörsavdelning.
Om vi kan sammanföra Harpers mentala aktivitet-
-under EEG-registreringen till telekinetiska händelser, så...
Så om Evey är gjord av negativ energi-
-så borde det här hjälpa oss att identifiera den.
Mycket bra.
-Är vi klara? -Ja.
Då sätter vi igång.
Vi vill ställa några frågor till Evey.
Kom, Evey. Kom fram.
Kom och lek med oss.
En knackning för "ja", två för "nej".
Kom nu, Evey.
Varför vill hon inte tala med oss?
-För fan, Jane. -Jag försöker, Joseph.
Ansträng dig lite mer.
Hur analyserar vi våra framsteg?
Hur jag analyserar våra framsteg? Det krävs tålamod och mod.
Evey kommer långsamt att vakna upp.
Om vi överlever vinner vi Nobelpriset.
-Finns risken att vi inte gör det? -Vinner?
-Överlever. -Risken finns alltid.
"Säkerhet är en övertro. Det existerar inte i naturen."
"Livet är antingen ett spännande äventyr eller inget alls."
Einstein?
Helen Keller.
Bara sätt fast den i det nedersta hörnet.
Den lyser upp rummet lite grann.
Tack.
Mår du bra?
Jag är en besvikelse.
Det tar för lång tid.
Jag måste hitta Evey.
Långsamt...
Bege dig in i mörkret.
Låt ett totalt avslappnande föra dig oskadd genom allt mentalt kaos.
Djupare.
Klar.
-Djupare. -Hon är helt borta.
Hur känner du dig?
Vilse.
-Ensam. -Men du är väl inte ensam?
Se in i mörkret.
Det är något därinne med dig, va?
Vad är det?
Säg det. "Jag är inte ensam."
-Jag är ensam. -Säg det.
Jag är misslyckad. Alla hatar mig.
- Jag vill dö. - Jane, om du inte försöker får du...
-Vad var det? -EMF-utslag. Sensor två.
Något slog kameran ur handen på mig. Jag höll den hårt!
-Det hände! -Var Evey här?
Varför sa du inte det?
Hon lekte.
Få hit henne igen.
Få hit henne igen, Jane.
Vi gjorde framsteg i kväll. - Brian, utbringa en skål.
-Jag vet inte vad... -Fort, utan att tänka efter.
-För Jane. -För Jane.
Jag tror han blivit kär.
Snart ger han henne blommor.
EMF-UTSLAG
Harry.
Brian, hon har sovit tillräckligt. Håll henne vaken.
Jag älskar dig.
Varför förstöra stämningen med de hemska orden?
-Godnatt, Brian. -Godnatt.
Sängen gick sönder. Jag beklagar det.
-Inte jag. -Godnatt, Brian.
Du ser trött ut. Gå och lägg dig, så tar jag över.
Harry.
Kom och se.
-Ser du henne? -Krissi?
Jag behöver ljus.
-Räcker det? -Ja. Perfekt.
Nu mår du väl bättre, inte sant?
Får vi se henne, Jane?
Hon är söt.
Varför gör du så här med henne?
Tappar Evey håret?
-Är hon sjuk? -Är hon en person du hatade?
Gjorde hon illa dig när du var liten?
Jane, försök minnas.
Sluta, sluta.
Du måste låta oss hjälpa dig.
Hjälpa mig? Herregud, nej.
Ingen kan hjälpa mig. De agerar som om jag var osynlig.
Vill du se mig försvinna?
Javisst. - Pulsen är svag.
Brian, se här. Ser du det där?
Vad är det?
Det ser ut som om hon har rivit nåt.
Kom igen, Krissi.
-Vad är det med dig? -Vill du träffa Evey?
Hon är inne i mig nu.
Ta mig.
Jane. -Hon är inne i mig. Känn Evey.
-Du kan röra vid henne. -Sluta.
-Släpp honom. -Fegis.
Ta dina händer ur hans byxor nu.
Tack.
Förlåt. Det var inte... vad det såg ut att vara.
Det vet jag.
Jag förstår inte vad det är som händer.
Det är uppenbart. Hon är medveten om dina känslor för henne.
Det kan vara mycket farligt.
-För dig. -Fegis.
Det är bäst du går.
Fegis!
Det är ett jobb. Du kan säga upp dig närsomhelst. Hon är inte ditt ansvar.
Kom.
Hon är här.
EMF-utslag. Alla fem sensorer.
Får vi tala med Evey? Får vi det? En knackning för "ja", två för "nej".
EMF, sensor fem.
-Här är så varmt. -Hon är där.
-Det brinner. -Nej, det brinner inte.
Krissi, ge mig ett ljus.
Är Evey rädd för eld?
Joseph.
Sluta! Sluta!
Kameramannen skrämde iväg henne! Gör du det igen, åker du ut.
Hallå?
Dörren är öppen.
Jane...
Jane.
Vad är det? Vad har du gjort?
Krissi! Skynda dig, Krissi!
Hon fortsätter gå ner i vikt. Hon målar sin kropp med blod.
Hon lemlästar sig själv. Jag är ledsen men hon måste till läkare.
-Gör du alltid såhär? -Gör vadå?
Ryggar tillbaka när du är på vippen att upptäcka nåt meningsfullt.
Jag vet inte. Jag har aldrig sett det så.
Du kan uppnå så mycket.
Evey och jag skulle kunna vara vänner.
Jag var nog alltid naken som barn.
Alltid utan kläder.
Ser du mig som kvinna? I spegeln ser jag jämt en liten tjej.
Jag vill se en kvinna.
Är du blyg?
Vill du inte röra vid mig?
-Låt mig ta dig härifrån. -Vart skulle vi åka?
Ett annat mentalsjukhus? Fler läkare?
Det måste finnas nåt annat vi kan göra för dig än det här.
-Det här? -Experimentet.
-Jag kan inte ge mig av. -Varför inte?
Joseph skulle bli arg.
-Honom ska du inte tänka på. -Han kom till min räddning.
Han räddade mig från mig själv.
-Och från folk som du. -Kameramän?
Män.
Korkade, frustrerade, våldsamma män-
-som har lust att röra vid en, men som inte kan eller vill.
Så de pinar en i stället. Inte ens kropp, men ens hjärta.
Ens känslor.
Och de sätter eld på en för att se en brinna.
-Är Joseph en sån man? -Är du det?
Dubbel dos. Vi är så nära.
-Varsågod, Jane. -Nej.
Är du säker?
Krissi. - Harry, Harry.
Brian.
-Ska jag...? -Ja.
Okej.
Du sa att det brann.
Det är lågor.
Överallt.
Taket. Väggarna.
Här är så hett. Så hett.
Så hett.
Evey?
Evey, det brinner!
Vad ser du, Jane?
Berätta.
Vi kommer inte ut.
-Vi är inlåsta. -Vem?
Vem är inlåst?
Brinner...brinner...
Brinner...
Brinner! Brinner! Brinner! Evey!
-Is! Krissi, is! -Herregud!
-Hon behöver en läkare. - Nej, ingen läkare.
-Hon måste till läkare. -Nej, ingen läkare.
Här är is!
-Fick vi med det på film? -Jag tror det, vad det nu var.
-Vad tror vi att det var? -Nåt läskigt exorcist-skit.
Det är det du alltid har sagt. Hon visade sin negativa energi.
Det skrämde livet ur mig.
Du är rädd för du inte kan förklara det du såg.
Så ditt sinne väcker historier som skrämde dig som barn.
-Onda andar och sånt. -Hur förklarar du det?
-Jag skulle kalla det teleplasma. -Var det teleplasma?
-Det var som fan. -Nästa steg är överföring.
När Janes psykiska energi funnit ett nytt hem-
-så gör vi oss av med den.
-Nu? -De psykiska portarna står öppna.
Hon är skadad och trött.
Hon behöver vila och mat.
Till och med Gud vilade på den sjunde dagen.
Intressant. - Krissi.
Jag vill förstås gärna fortsätta-
-men hon har kanske förtjänat lite vila.
-Harry? -Ja.
Då är alla överens. Låt oss ge vår försöksperson en paus.
Kom och spela med.
Du måste slå ut honom först.
Beredd?
-Så ska det gå till. -Ta bort det.
Vi måste tala med Evey.
Hon kan komma ut och få bo i den här dockan.
Den kan vara hennes, och hon får vara i den när hon vill.
-Jag hittar henne inte. -Var gömmer du dig i kväll, Evey?
Hon gömmer sig inte. Hon är vilse.
Hon låter inte vilse.
Kommer du ner och talar med oss? Vi vill träffa dig.
-Stanna här. -Joseph.
Säg att hon ska komma hit, Jane. Vi vill bara tala med henne.
-Säg hon ska komma och leka med oss. -Bara snälla lekar.
Hon är här.
Vad du har blivit stor, lilla flicka. Stor nog att gå.
Och är du stor nog att gå, så är du stor nog att tala. Tala med oss.
Vi vill bara vara vänner med dig.
Hon vet att ni ljuger.
Vad kan vi göra för att lugna ner dig?
-Vart tog hon vägen? -Jag vet inte.
Evey!
Kom, kom.
Den andra vägen!
Om du är hennes vän, låt henne vara i fred.
Låt Jane bli frisk. - Säg det till henne, Jane.
-Ge dig av, Evey. Snälla... -Säg det som om du menade det!
-Är det nåt du vill visa oss? -Joseph.
-Jag blev biten. -Evey är borta.
Jag blev biten.
Brinner! Brinner! Brinner! Evey!
- Is! Krissy, is! -Herregud!
Hon måste till läkare.
Vad händer med Jane när Evey vägrar att ge sig av?
Kanske vi bränner ner huset. Kanske det är det Harper talat om.
Döda Evey.
Ja, det vore ju ett bra slut. Mycket dramatiskt.
Ursäkta, men antyder du att vi har hittat på allt det här?
Att det hela är iscensatt?
En professor anlitar en naiv kameraman, för att bli berömd.
Det är en absurd tanke. Janes brännsår, då?
Lite syre på dockan. Grundläggande kemi. Jag gick faktiskt i skolan.
- De elektromagnetiska fälten, då? - Det är enkelt att efterlikna.
-Och bettet? -Fixade han själv.
Evey? Evey, är du där?
Man knäcker nåt under bordet. Telekinetisk händelse.
Så Joseph skulle vara en bedragare och Harry och jag idioter?
Nej, jag säger bara att det inte håller rent vetenskapligt.
Och vi har torterat en människa, på grund av hennes sjuka begär-
-att behaga honom.
Vad gör du?
-Ja, dockan. Vi såg rök. -De kan säga det är bluff.
Att vi dolde nåt i den.
Herregud!
Jane.
-Jane. -Herregud.
Är det här också bluff?
Jag kan förstå att det har varit svårt.
Det ligger i människans natur att vara skeptisk.
Förlåt. Jag ville inte...
Vi behöver dig, Brian.
Vi måste dokumentera varenda detalj.
Jag är okej nu.
Varsågod.
Det är okej.
Hon behöver din styrka för att klara det som nu kommer.
-Och vad är det? -Vi ska isolera Evey.
Stänga av henne.
Två sekunder bara.
Försök ligga stilla.
Titta i taket.
Var avslappnad. Ligg stilla. Det är viktigt.
Hitta Evey.
Ligg stilla. 2, 3.
Fotogram. Sovjetisk teknologi.
Fångar bilden av levande organismers bioelektriska energifält.
-Deras aura. -Deras bioelektriska energifält.
Det här är Jane i neutralt sinnestillstånd.
Det här är när hon börjar visa sig.
Evey.
-Kusligt. -Kan det här bevisa nåt?
Vi använder existerande teknologi, kameraman.
Mer kan vi inte göra.
Ser du vad du har skapat, Jane?
Du skapade henne. Du kan göra dig av med henne.
Jag vill inte göra mig av med henne.
Det kan du inte mena.
Det kan du inte.
Joseph.
Det är okej. Han bryr sig om oss.
-Det gör han. -Joseph, jag är rädd.
Det betyder att du lever.
Du kommer vara i säkerhet i en annan familj.
Och jag blir frisk.
Jag gillar inte att jag är rädd.
Det brukar vara jag som skrämmer folk.
-Jag vill ha det skönt. -Inte i kväll, Krissi.
Vi måste spara på våra krafter.
Gå och lägg dig igen.
Gör det nu.
Vad är det?
-Ingenting. -Du var så frånvarande hela veckan.
Det känns bara... som om vi levde i ett rymdskepp.
Här finns ingen TV. Telefonerna fungerar inte.
Jag går inte längre på föreläsningar och har inte läst en tidning på...
Det är ett fängelse.
Det är ett fängelse, och vi är hennes fångar.
-Det här har pågått länge nog nu. -Mellan dig och mig?
Nej, din idiot. Experimentet.
Är ni blinda? Joseph är kär i Jane Harper.
Han vill bota henne så att han kan få henne.
-Var inte så barnlig. -Dra åt helvete.
Jag hade inget med det att göra. Jag sov.
-Det är omöjligt. -Hon hörde dig skratta.
-Jag styr inte Evey. -Du har skapat Evey.
Nu möter din stora hypotes verkligheten, Joseph.
Vad är planen? Har du överhuvudtaget nån?
Planen är densamma. Bota Jane Harper.
Hon försökte döda mig.
Din lilla slampa försökte döda mig.
Herregud, Joseph. Knullar du båda två?
-Är det en del av experimentet? -Ni kan dra åt helvete. Allihop.
Harry, hjälp henne.
Varför kan hon inte ha sovit?
Det skulle betyda att hon kan visa sig i sömnen.
Och det är...
...oväntat.
Jag är ledsen, Harry.
Ni är allesammans kära i henne.
Du, Joseph och mest av alla Brian.
Nu får du ge dig, Krissi.
Ni tror alla att ni kan rädda henne.
Strömmen har gått. Jag kollade säkringarna.
Brian. Brian. Kom hit med ljuset.
-Jane är försvunnen. -Va?
Kom nu!
Vart har hon tagit vägen?
Hon är försvunnen. Visste jag svaret, vore hon ju inte försvunnen.
-Vad var det? -Hjälp!
Jane, var är du?
Öppna!
Försiktigt.
Gå in, Krissi. Långsamt.
Vi vet inte vad som finns därinne.
Lys upp, för fan. Jag ser inget.
Var är hon? - Jane...
Leksaker... Kolla. Vad är detta?
Det är som målningen-
-på väggen i Janes rum.
-Är ni okej? -Helvete!
Det är becksvart härinne. Fan också.
Vad är det här? - Jane!
Herregud. Hon är inte här. Kan vi inte gå härifrån nu?
-Herregud! Det är lugnt. -Vi får inte komma ifrån varann!
-Förlåt. - Jane, snälla... -Jane!
Vi förstår att du har haft det svårt, men vi är din familj nu.
Vad är det?
Vad gör ni? Varför är det släckt?
Var är Evey?
-Vad är det? -Det kommer därifrån.
Vad är det?
Hon är rakt framför er.
Vad är det, gumman?
-Varför är du upprörd? -Gå närmare.
Vill du inte lämna detta hus? Det kan jag förstå.
Ska jag krama om dig?
Det är okej, gumman. Jag är här.
Var inte rädd.
Vad händer? Jane! Jane!
Herregud, vad är det?
Vad var det?
-Det är ett demonsigill. -Vad för nåt?
Ett demonsigill.
Ett tecken på djävulsdyrkan.
Vem av er idioter satte det i huvudet på henne?
Kan du inte bara överväga möjligheten-
-att Jane inte skapade Evey?
-Att Evey kanske kom... -Från nån annanstans?
Det som kommit från nån annanstans är grundtanken med det jävla ockulta-
-för en patient som är mycket lättpåverkad.
Så jag frågar er igen. Vem av er var det?
Och om det inte kom från någon av oss?
-Och om hon bara är ett instrument? -Hon måste till sjukhus.
Kontrollera din hysteri. Det är under din värdighet.
-Hon uttrycker bara sin... -Ingen har frågat dig om nåt!
Tala inte till oss som om vi var barn. Vi är kollegor.
Tänk dig då för, kollega. Varje paranormal händelse lär oss-
-att bemästra den.
Att undersöka som vetenskapsmän, inte som skolflickor.
-Det var otroligt sexistiskt. -Kanske vår hypotes inte är exakt.
-Nej, inte om hon är besatt. -Det kan jag inte vara.
Vi skapade henne, väl, Joseph?
Och vi kan utrota henne.
Det är du väl övertygad om av hela ditt hjärta?
Vi kan stoppa experimentet nu, om du vill.
Nej.
Jag vill inte höra sånt vidskepligt nonsens i detta hus igen.
Om nån av er är alltför rädd, så är det bara att ge sig av.
-Jag är för rädd. -Vi borde åka tillbaka till Oxford.
-Rädda resten av terminen. -Och Jane, då?
-Beklagar. -Vi gav henne en paus.
Nu behöver vi en.
Har du sett demonsigillet förut?
-Betyder det nåt för dig? -Jag minns inte.
Försök minnas. Det är viktigt.
Innan jag kom hit, trivdes jag aldrig med mig själv.
Har du känt så nån gång?
Hört nån kalla på dig, men utan att känna igen namnet som ditt eget?
Eller sett gamla foton av dig själv utan att känna igen ditt ansikte?
Så kände jag det så långt tillbaka jag kan minnas.
Förlora inte tron på Joseph.
Eller på Evey.
Eller på mig.
Vi behöver dig.
För första gången någonsin tror jag att jag kan bli lycklig.
Det är tack vare Evey.
-Vi kan inte. -Varför inte?
-Inte än. -Inte förrän du är frisk.
Tror du Evey kommer lämna Jane Harper i fred? Vad nu Evey är för nåt?
Åt helvete med Evey.
UTSKRIVNINGSFORMULÄR
Jag måste ge mig av.
Jag kommer tillbaka så fort som möjligt.
-Förstår du det? -Förstår vadå?
Jag måste till labbet och hämta mer film.
Det tar nog lite tid.
Okej.
Ta den tid du behöver.
Du...
Det är du som är kameraman åt Joseph Coupland.
Du har inget att säga, liksom alla andra i Josephs inre cirkel.
Har du redan blivit indoktrinerad av de tysta?
Ni måste ha dödat henne nu. Att döda en ung kvinna är ett bra sätt-
-att skapa ett spöke på.
Harry, det är så hett!
Hon måste låsas in på en sluten avdelning.
Nedsövd dygnet runt.
När man lämnar ett hemsökt hus, ska anden inte följa efter.
-Var lite rationell, Harry. -Rationell? Nu är Evey...
Kameraman, varför tog det så lång tid?
De kallade sig för "Lilitu".
En kult hängiven till en demon som dyrkades av sumererna-
-5 000 år före Kristus.
Är det ett skämt?
-Kristine dog nästan. -Det är inget skämt. Det är Evey!
-Evey? -Evey Dwyer.
Som barn visade hon sig ha synska talanger.
Deras ledare, dr Heinrich Dwyer, var övertygad om-
-att Evey kunde reinkarnera deras avgud.
6:e juni 1954 påstod dr Dwyer att Evey fått ett meddelande om-
-att Lilitu-anhängarna skulle låsa in sig i denna byggnad.
Den natten bröt en våldsam brand ut och alla omkom.
Professor. Professor...
Alla, inklusive Evey Dwyer-
-som föddes med ett födelsemärke. Ett demonsigill.
Av nån anledning är Evey Dwyer en kraft som har besatt Jane Harper.
Herregud.
Evey vill göra samma sak mot oss som hon gjorde mot Lilitu-anhängarna.
-Hon är... -En demonisk ande?
Ondska föder ondska för ondskans skull fram till dess att allt upphör.
Kanske även självaste gamle Belsebub.
-Får ni verkligen det att stämma? -Allt stämmer.
Eller...
-Eller vadå? -En rationell förklaring.
Att Jane hörde om den här kulten.
-När hon var fyra år gammal? -Vid frukostbordet av föräldrarna.
Du får in allt i din hypotes.
Det styrker faktiskt min hypotes.
När vi bad Jane gå djupare, plockade hon namnet Evey Dwyer-
-från den djupaste vrån i sitt sinne. Det är det hon visar.
-Det är vad du kallar "besatt". -Det är du som är besatt!
Av ditt skitsnack!
Vem är Evey Dwyer?
Du känner till henne, va?
Du upptäckte henne eller så berättade nån om henne.
Men du kände till henne innan jag hittade dig.
Svara!
Säg nåt, för fan!
Brian.
-Du rör henne inte igen. -Men det gör väl du?
Kanske du kan knulla fram sanningen ur henne?
Krissi och Harry, ni kan stanna, om ni vill. Du, kameraman-
-Lancelot eller vem fan du tror att du är...
Du och din kamera ska ha försvunnit innan kvällen. Filmen tar jag.
Varenda bildruta.
NÄRA DÖDEN-UPPLEVELSER
-Vad ska vi göra? -Jag drar och tar Jane med mig.
-Det tillåter han aldrig. -Och även om han gjorde det, sen då?
Jag söker professionell hjälp.
-Vad för slags hjälp? En exorcist? -Hon ska inte stanna här.
Inte hos honom. Jag behöver hjälp. Jag behöver din bil.
Tror ni verkligen att Joseph fortfarande vet vad han gör?
Det gör ingen som helst skillnad.
Få ut den! Få ut den!
David!
Låt mig vara!
Säg att han ska lämna mig i fred, pappa.
Jag försöker hitta honom, pappa.
Jag hittar honom inte.
Jag vill inte längre göra detta, pappa.
Jag är ledsen, David.
Jag försöker hjälpa dig.
Om jag bara hade haft längre tid med honom.
-Om bara hon... -David Q var din son.
-Du ljög för mig. -Nej, Jane. Försök förstå...
Jag har vigt mitt liv åt detta. Jag är säker på att jag har rätt.
Jag kan bota dig. Snälla, jag ber dig.
Tro på mig.
Vi trodde på dig, Joseph.
-Ditt svin! -Du ljög för oss.
-Du utnyttjade mig! -Du rör henne inte!
Sluta! Harry, sluta nu!
Herregud!
-Jag vill bort härifrån! -Krissi, vänta!
Krissi, vänta! Jag kommer!
Den tog mig!
Nej! Hjälp mig!
Hon var den enda som överlevde. De måste ha dolt henne för pressen-
-så att hon kunde få chansen att leva ett normalt liv.
-Vem? -De ändrade hennes namn.
En familj tog hand om henne, men det förflutna blev en mardröm-
-som levde i Evey som ett virus.
Det drev henne till vansinne.
Hon glömde det hela.
-Du är Evey Dwyer? -Inte konstigt det aldrig lämnar mig.
Sanningen har hela tiden funnits precis framför mig.
Jag föddes såhär.
-Och det är såhär jag kommer dö. -Nej, nej.
Hela mitt liv har jag känt att något brinner inom mig.
-Låt mig hjälpa dig. -Jag förtjänar inte att leva.
-Jag dödade alla de där människorna. -Kom med. Jag kan hjälpa dig.
Du kan inte rädda mig!
Jane. Jane.
Jag är inte Jane.
Är du okej?
-Har hon slocknat? -Jag tror det.
Patienten vi kände som Jane Harper var född Evey Dwyer.
Som barn blev hon indoktrinerad att gå med i en ockult sekt-
-och förleddes att tro att hon kunde reinkarnera deras avgud.
Den skada det vållade hennes sinne var allvarlig.
Patienten har upprepat visat sig vara självmordsbenägen, ha en dödsönskan.
-Joseph, du tänker döda henne. -Ja.
Men jag hämtar tillbaka henne.
10 ml adrenalin direkt i hjärtat bör fixa det.
-Du kommer inte undan med det här. -Sjävklart inte. Är du galen?
-Det är två döda människor i huset. -Släpp loss mig!
Tyst! Du har också en roll att spela.
Du är skälet till att hon kommer vilja komma tillbaka.
Hör du mig?
Hör du min röst?
-Joseph? -Ja, raring. Det är jag.
Jag vill att du släpper Evey fri en sista gång.
-Joseph, låt henne vara! -Tyst!
Jag tar fotogram av din bioelektriska aktivitet, medan Evey lämnar kroppen.
Så har vi sen vetenskapliga bevis. Det hela dokumenteras på film.
Okej. Då sätter vi igång.
Joseph, du skulle bara våga...
-Ge henne sprutan, Joseph! -Håll käften!
-Joseph, ge henne adrenalinet! -Är du inte bara lite nyfiken?
Ge henne bara adrenalinet nu.
-Joseph, gör det då! -Inte förrän Evey är här.
Jane, kom igen.
Vakna!
Jane, se på mig. Det är jag.
Förlåt.
Jane, öppna.
Jane, öppna!
Jane, öppna dörren!
Jane, öppna! Jane!
Jane, låt bli!
Jane, svara mig!
Det var en eldsvåda.
Hur dog de, Brian?
Det ser man i denna.
I denna.
-Det ser man i denna. -Nej, det gör man inte.
Alla filmat material förstördes.
Du dödade dem, va?
Berätta vad som verkligen hände.
Vad är det?
Översättning: Marianne Marty Scandinavian Text Service 2014
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB